DOMMERENS VALG
Kommer du i seng?
- Fi? - Det er i morgen...
Dommen om de siamesiske tvillinger. Jeg har ærkebiskoppen på nakken.
Nå ja. Okay.
Vil du spille double lørdag morgen med Ward-parret?
Eller single?
Michaels hjerte er normalt og opretholder livet hos dem begge.
Lukes hjerne...
- Retssystemet er skyldigt! - Lad Gud bestemme!
- Alle bedes rejse sig. - Det var i sidste øjeblik.
Hvis tvillingerne forbliver sammenvoksede, vil de begge dø.
Får hospitalet lov til at skille dem, vil Luke dø øjeblikkeligt, -
- mens Michael sandsynligvis vil blive et normalt, sundt barn.
Der er tydeligvis tale om det mindste af to onder.
Et barn i trivsel er bedre end to døde børn.
Men hvis lægerne ved et indgreb skærer Lukes aorta over, -
- hvilket uundgåeligt vil føre til hans død, -
-hvorfor er det så ikke mord?
Tvillingernes forældre nægter at give tilladelse til overlagt drab.
De har argumenteret for, at Gud har givet dem livet, -
- og at det kun er Gud, som må tage det.
Tidspresset og den store offentlige interesse har gjort det svært-
- at komme frem til et fast retsprincip.
Men det er værd at fastslå det åbenlyse.
Denne ret dømmer efter loven, ikke moral.
Mener I, at dommen var rigtig?
Hvordan har I det?
"Retten har givet hospitalet lov til at myrde det ene af vores børn.
Dommer Maye har stukket en skalpel i retfærdighedens hjerte."
Uretfærdighedens domstol!
Jeg tror godt, De kan gå ud den sædvanlige vej.
Jeg slutter med Flauberts berømte bemærkning om Lukrets.
"Da guderne var forsvundet, og Jesus endnu ikke kommet, -
- var der et enestående øjeblik fra Cicero til Marcus Aurelius, -
-hvor mennesket stod alene."
Så er det sagt. Inden kristendommen formørkede det vestlige sind, -
- var der kortvarigt mulighed for et uforanderligt, eftertænksomt blik.
Hej.
SIAMESISKE TVILLINGER SKAL SKILLES
- Hvordan gik det? - Jeg har givet lov til barnemord.
Ja, det så jeg godt.
Beklager. Det er latterligt.
Jeg bestiller bord på en restaurant, for jeg har også haft en lortedag.
Så drikker vi noget vin, og jeg kan købe operabilletter til på lørdag.
Nej, jeg har vagt hele weekenden.
- Kan du ikke bytte den? - Jeg har to domme på mandag.
Hvad er der?
Ikke noget. Det er bare ligesom de sidste 50 weekender.
Sådan er det.
Ja.
Hør her.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det, men nu prøver jeg.
Jeg tror...
- Jeg tror, jeg vil have en affære. - Hvad?
Ja, jeg vil... Det burde ikke overraske dig.
- Er det rigtigt? - Ja.
Fi, hvornår elskede vi sidst?
- Det aner jeg ikke. - Nej.
Du sagde engang, at folk i lange ægteskaber tit endte som søskende.
Det er der, vi står nu.
- Jeg elsker dig, men... - Mener du det?
Du er...
Kan du huske, hvordan vi var?
Kan du huske, hvordan vi...
Savner du ikke det?
Okay.
Jack.
Det er allerede begyndt, ikke?
- Sig sandheden. Hvad hedder hun? - Det er ikke begyndt endnu.
- Hvad hedder hun? - Melanie.
Vel ikke matematikeren? Hende, der var til middag-
- og snakkede os i søvn og ødelagde gulvet med sine stiletter.
Hun er halvt så gammel som dig.
Vil du gerne leve sådan her? For det vil jeg ikke.
- Jeg vil have den affære. - Og skilles og have et barn?
Ingen skilsmisse eller løgne. Jeg elsker dig, og vi hører sammen.
Men... jeg kunne have gjort det i smug.
Det er meget venligt af dig. Tænk, at vi har et åbent ægteskab.
Det skulle du have foreslået, inden vi blev gift. Ikke 20 år efter.
Sikke en kliché. Hvis du gør det, er det forbi. Så enkelt er det.
- Er det en trussel? - Det er et løfte.
Elleve måneder. Du anede det ikke, så nu skal jeg fortælle dig det.
Der er gået elleve måneder nærmest på dagen.
Jeg noterede det i min dagbog som en særlig begivenhed.
Jack, det er urimeligt. Jeg har haft sagen om de siamesiske tvillinger...
Inden dem var det de jødiske piger-
- og den dårlige far fra Bahrain og barnet i telefonboksen...
Hvis du allerede har en affære, må du flytte med det samme.
- Det har jeg ikke. - Du har fået et svar. Hvad så nu?
Savner du det ikke, Fi?
Eller må jeg ikke få noget, fordi du ikke har lyst?
Du må forstå, at det ikke kun handler om sex.
Det... Vi kysser ikke engang hinanden længere.
Knap nok på kinden.
Eller er det bare mig, du ikke har lyst til?
- Ja? - Undskyld, jeg forstyrrer.
Vi har fået et opkald fra advokaten for et hospital i Wandsworth.
De har brug for at give en 17-årig kræftpatient en blodtransfusion.
Han og hans forældre nægter.
- Hvorfor nægter de? - De er Jehovas Vidner.
Hospitalet ønsker en kendelse, så de kan handle imod deres ønske.
- Hvor lang tid har vi? - Måske fire dage.
Aftal et retsmøde i overmorgen. Underret de indstævnte.
Hospitalet skal informere forældrene. Drengen skal have advokatbistand.
Hospitalet skal indgive en forklaring fra onkologen på, -
- hvorfor blodtransfusion er nødvendig.
Og forældrene skal indgive deres forklaring inden middag på torsdag.
Hvorfor er blod så vigtigt for Gud?
Hvorfor er Gud så vedholdende? Ja, Sarah?
Fordi sjælen findes i blodet, og derfor tilhører det Ham.
Meget flot. Sjælen og livet findes i blodet, -
-og det er ikke vores, men Guds.
Lad os nu bede for vores kære ven Adam Henry, -
- for bønnen vil helbrede den syge, og Jehova vil ophøje ham.
Jack?
- Godmorgen. Havde De en god aften? - Den var pragtfuld. Hvad med dig?
- Jeg var ude at fiske med Dominic. - Fangede du noget? Lige meget.
- Hvad har vi på programmet? - Et bortført barn klokken 10.
Nogle verserende sager, en begæring om at udelukke en mand fra hjemmet-
- og Jehovas Vidne-drengen i morgen som ønsket.
Forældrene ansøger om retshjælp. Det bliver godkendt i eftermiddag.
Der er stor interesse i pressen. Mr. Berner repræsenterer hospitalet.
- Drengen lider af leukæmi... - Lad os give ham et navn.
Naturligvis. Adam Henry.
Enebarn og stærkt troende. Han skulle være meget fremmelig.
Forældrene Kevin og Naomi er også stærkt troende.
Mr. Henry driver et firma, der udfører fundamenter og dræning.
- En virtuos med en gravemaskine. - Det er nok.
Undskyld.
Jeg henter selv kaffe.
Vil du sende de nye nøgler til min sekretær?
Jeg fortæller portneren, at du kommer. Godt.
Tak.
Fiona, Fiona, Fiona.
- Sherwood, for pokker. - Jeg har en god en til dig.
- Jeg har ikke tid. - Sedley har fortalt mig den.
En advokat spørger en patolog, om han var helt sikker på, -
- at patienten var død, inden han udførte obduktionen.
Patologen svarer: "Helt sikker."
"Hvordan kan De være sikker?" "Fordi hans hjerne lå på mit bord."
Advokaten spørger så: "Kunne patienten ikke stadig være i live?"
Patologen svarer: "Han kunne være i live og virke som advokat et sted."
Virke som advokat.
- Nu skal jeg tage det. - Tak.
Virke som advokat.
RETSSAL 47
Alle bedes rejse sig.
- Høje dommer. - Ja, mr. Soames.
I min klients tilsagn...
Deres klient har forbrudt sig mod sit tilsagn og ført sin datter bort.
Nu er han i Rabat. Jeg forventede, at De ville være flov på hans vegne.
Deres klient påstår, de 7 millioner, han skal betale til sin ekskone, -
- tilhører firmaet, men det mener jeg ikke er tilfældet.
Firmaet er blot et skalkeskjul for skatteunddragelse.
Jeg afsiger en øjeblikkelig udlægskendelse.
Ja, mr. Blackwell.
Det er en ex parte-begæring om at udelukke en urimelig mand fra...
Hvorfor gør De det uden underretning? Intet tyder på, at det er nødvendigt.
De har ikke haft kontakt med modparten.
Hvis manden vil give tilsagn om det, bør De ikke ulejlige mig.
Hvis ikke, så underret ham, og så hører jeg begge parter.
Mr. Berner, som skal møde for Dem i retten i morgen?
Hans sekretær ringede for at minde om, at I skal øve i aften.
Hjemme hos Dem klokken 19.30 som aftalt.
KAPLØB MOD TIDEN FOR AT REDDE JEHOVA-TEENAGER
Tak.
Få dem ud.
Mange tak. Ti minutter.
Jeg skal tale med dig, unge mand.
DOMMER MAYE
Den forbaskede tingest.
- Hvad med at stille glasset? - Tak.
- Hvor er Jack? - Til konference i Birmingham.
Den stakkel. Sådan.
- Alt i orden? Du ser lidt... - Jeg har det fint.
Vi har fået et kvarter inklusive et ekstranummer.
- Jeg vil stoppe som advokat. - Ikke igen.
Skal vi starte med julesangen?
Jeg har lige haft en sag om et slagsmål i Kentish Town.
Fjolset står og ser på sine venner. Det hele er på overvågningsvideoen.
En får brækket kæben, og så ryger de alle sammen i fængsel.
To et halvt år for medvirken i en forbrydelse, han ikke var sigtet for.
Jeg kunne intet gøre. Charles Mackay var dommer.
Han trak et halvt år fra strafferammen, så du var heldig.
Et slagsmål mellem indvilgende voksne.
Fire arbejderklasseknægte med rene straffeattester og arbejde.
- De er skatteydere. - Lad os komme i gang.
Hvor er teksten? Det er klassekrig. Det er meningsløst. Jeg giver op.
Nej, for du skal møde for mig i retten i morgen.
Det er radioavisen. Klokken er fire.
Redningsaktionerne fortsætter i kølvandet på stormen Ada.
Tog-og vejforbindelser...
Der er temmelig meget presse. Lad være med at sige noget.
Lad os komme forbi.
Denne vej.
- De har ikke noget at sige nu. - Bare ganske kort om drengen.
- I må have os undskyldt. - Dommeren er klar.
Nej, jeg har ikke noget at sige.
- De er klar nu. - Tak.
Hygger du dig?
De er klar.
Alle bedes rejse sig.
Sagen angår et barn.
Denne uopsættelige sag drejer sig om liv eller død.
Tiden er knap, så vær venlig at være kortfattet. Mr. Berner.
Jeg skal være kortfattet. Ansøger er Edith Frances Hospital i Wandsworth.
De ønsker rettens tilladelse til at behandle en teenager, Adam.
Han er 17 år og 9 måneder gammel. Han fik mavesmerter...
- Jeg har læst papirerne. - Adam lider af leukæmi.
Hospitalet vil anvende fire midler, som jeg kan bevise er anerkendte.
- Det er ikke nødvendigt. - Tak.
To af midlerne angriber knoglemarven, -
- hvilket påvirker immunforsvaret og nødvendiggør blodtransfusion.
Men drengen og hans forældre er Jehovas Vidner, -
- og det går imod deres tro at modtage blod.
Bortset fra det indvilliger Adam og hans forældre i al behandling.
- Jeg vil gerne indkalde hæmatologen. - Udmærket.
- Hvordan er Adams tilstand? - Den er dårlig. Han er svag.
Han begynder at blive stakåndet. Hans blodprocent falder støt.
Normalen er 12,5, og den lå på 4,5 i morges.
- Og de hvide blodlegemer? - De bør ligge på mellem 5 og 9.
Han havde 1,7. Hvad blodpladerne angår...
- Hvad er nu deres funktion? - De gør, at blodet kan koagulere.
Normalen er 250. I morges lå Adams tal på 34.
Et sundt ungt menneske producerer 500 milliarder blodceller om dagen.
Adam producerer intet blod.
- Og med en blodtransfusion? - Så ville han have en god chance.
Har De fortalt Adam konsekvenserne?
Han ved godt, at han kan dø.
- Hvad ved han om sin død? - Intet.
Vil De fortælle os om det?
Det vil være ulykkeligt for alle, herunder personalet, -
- som ikke forstår, hvorfor de skal miste patienten.
Han vil ikke kunne trække vejret. Det vil føles som at drukne.
Inden da vil der måske opstå indre blødninger og nyresvigt.
Nogle patienter mister synet eller får en hjerneblødning.
Det vil med sikkerhed være en grufuld død.
Er det en menneskeret frit at kunne vælge lægebehandling?
- Ja, for voksne. - Adam er meget snart voksen.
Hvis han fyldte 18 i morgen, var han ikke voksen nu rent juridisk.
Adam er meget snart voksen.
- Har han forklaret sin holdning? - Det er hans forældres holdning.
Hans indvending skyldes en religiøs sekt, som han vil blive martyr for.
Jeg går ud fra, De er kristen?
- Jeg er anglikaner. - Er den engelske statskirke en sekt?
Ved De, at 20 % af nye aidstilfælde skønnes at skyldes blodtransfusion?
Der er andre farer såsom hepatitis, borreliose, malaria og syfilis.
Chagas sygdom, graft versus host-sygdom, -
-Creutzfeldt-Jacobs sygdom.
Det sker meget sjældent.
Er alle disse farer ikke nok til, at man bør overveje det?
De blodprodukter, vi anvender, er kontrolleret.
Men det ville ikke være urimeligt med risikoen for smitte og fejl, -
-at en patient skal give samtykke?
Det er ordkløveri. Uden en blodtransfusion kan vi miste ham.
Jehovas Vidner behandles ofte med transfusionsfri kirurgi.
Det er ikke kirurgi. Drengen har brug for blod, -
- fordi behandlingen gør, at han ikke selv kan producere det.
Tak, professor Carter.
- Vi holder en pause på 20 minutter. - Alle bedes rejse sig.
Hjælp til patienter, der afviser blodtransfusion
- Jack? - Hej. Jeg troede, du var i retten.
- Jeg ville bare lægge en besked. - Hvor er du?
- Jeg må løbe. - For himlens skyld!
Derefter så vi os aldrig tilbage. Jeg holdt op med at drikke, -
- og Naomi og jeg fik det godt sammen-
-og tog os ordentligt af Adam.
Han blev mere rolig og klarede sig godt i skolen.
Vi fik meget støtte fra rigssalen.
Vores gode venner der. Den slags, der aldrig svigter.
Vi var lykkelige. Vi levede i sandheden.
Nu lider jeres søn af leukæmi, -
- og jeres tro skal stå sin største prøve.
- Ville De udtrykke det sådan? - Lige præcis.
Vil De fortælle retten, -
- hvorfor De, Deres kone og Adam afviser blodtransfusion?
De må forstå, -
- at blodet er essensen af at være menneske.
Det er livets gave, som vi skal være taknemlige for.
Blod er helligt ligesom livet.
Hvorfor skulle Adam så afvise denne gave fra lægerne?
Hvis man blander blod med et dyr eller et andet menneske, -
-bliver man besmittet.
Så afviser man Guds gave.
Det forbydes i Første og Tredje Mosebog og Apostlenes Gerninger.
Vores søn ved, at Guds ord skal adlydes.
Elsker De og Deres kone jeres søn, mr. Henry?
Ja, vi elsker ham.
Hvad hvis det koster ham livet at afvise blodtransfusion?
Så vil han indtage sin plads i Guds rige.
Hvordan vil De og Naomi have det?
I vil være tynget af sorg, ikke sandt, mr. Henry?
Så afvisningen er Adams beslutning og kommer ikke fra Dem?
Han er...
Han er et ganske særligt menneske. Han er dybsindig.
Vi kunne ikke få ham til at ændre mening. Det ville ingen kunne.
De bibelske skrifter, De henviste til.
Blodtransfusion fandtes ikke dengang, så hvordan kunne det forbydes?
Det fandtes i Guds sind.
Mange Jehovas Vidner accepterer blodprodukter.
Så der findes andre muligheder, og hvis De ønskede det, -
- kunne De overtale ham og redde hans liv?
Ingen afviger fra Det Styrende Råds lære. De ældste rådgiver os.
De ældste, som besøger Deres søn for at sikre, at han ikke skifter mening?
De er hæderlige mænd. Der er andre præster på hospitalet.
Er det ikke korrekt, at hvis Adam fik en blodtransfusion, -
- så ville han blive ekskluderet og udstødt?
Han ville blive udelukket, men han ændrer ikke mening.
Han er i Deres varetægt. Det er Deres mening, jeg vil ændre.
Han frygter at blive tugtet.
Alle vil vende ham ryggen-
- for at vælge livet frem for døden. Lyder det som et frit valg?
Hvis De mødte ham, ville De indse, at han er et ganske særligt menneske.
Har De sagt, at De stadig elsker ham, hvis han vælger en blodtransfusion?
Vi har sagt, at vi elsker ham.
Hvornår blev Jehovas Vidner befalet at afvise blodtransfusion?
- Det står i Første Mosebog. - Det skete i 1945, ikke sandt?
En komité i Brooklyn afgjorde Deres søns skæbne.
Der findes store sandheder, som man ikke forstod tidligere.
Der er ikke plads til uenighed.
De aner ikke, hvad det betyder at underkaste sig en højere magt.
Det gør vi af fri vilje.
- Var De så bevidst i Adams alder? - Han har levet sit liv i sandheden.
- Er kun Deres liv dyrebart? - Gud giver og tager alt liv.
- Det er heller ikke Deres liv. - Men det er min egen søn.
Er onani en synd? Abort, homoseksualitet?
Har Adam lært at mene det?
- Det ved han er sandt. - Tak, mr. Henry.
Han sagde: "Jeg er selvstændig."
"Jeg er adskilt fra mine forældre.
Uanset hvad de mener, så er det min beslutning.
Jeg er klar til at dø."
Tak, mrs. Greene.
Der er forskel på retten til at give samtykke til behandling-
- og til at afvise livreddende behandling.
Loven er entydig. Han kan ikke selv bestemme, før han fylder 18.
Og han er ikke fyldt 18 år.
Så vigtig en sag må ikke afgøres af de par måneder til hans fødselsdag.
Adam har fuld forståelse af de religiøse principper bag afvisningen.
Det er en patients lovsikrede ret at kunne afvise behandling.
Den høje dommer bør ikke lade sig friste til at undergrave-
- en grundlæggende menneskeret og den iboende værdighed.
Grundet sagens særlige omstændigheder vil jeg gerne høre Adams mening.
Jeg skal vide, om han forstår, hvad han står over for, -
- hvis jeg ikke giver hospitalet medhold.
Jeg vil straks besøge Adams sygeleje med hans værge.
Jeg afsiger kendelsen, når jeg vender tilbage efter klokken 19.
Alle bedes rejse sig.
- Det er ukonventionelt. - Og vil det nytte noget?
- Det passer ikke med vores deadline. - Det er utroligt.
- Det har jeg aldrig set før. - Hun er langt ude.
Det er lige herhenne.
- Hej. - Hej, Marina.
- Hej, Donna. Hej, Emy. - Marina.
- Dejligt at se dig. - Alt i orden?
Det er dommer Maye. Hun skal besøge Adam.
Dejligt at møde jer.
Jeg fortæller ham, at De kommer.
Han har besluttet sig. Han lever ifølge sine principper.
Han dør ifølge dem.
Genialt. Jeg havde ret. Dommeren er kommet på besøg.
Hvad kalder man Dem? Deres Højhed, Deres Ærværdighed?
- I retten siger man "høje dommer". - Høje dommer.
- Det er fantastisk. Må jeg sige det? - Jeg hedder Fiona Maye.
Jeg vil gerne kalde Dem "høje dommer".
Skal du lige have pusten?
Høje dommer...
Jeg sagde til Marina, Donna, Jake og alle lægerne, at De ville komme.
De sagde alle sammen, at det gjorde dommere ikke.
- Men jeg vidste det. - Folk er nogle fæhoveder.
De vil få mig til at ændre mening og sætte skik på mig.
Jeg vil vide, hvad der er bedst for dig.
Vil De ikke nok vise mig den retfærdige vej?
Jeg skal sikre mig, at du ved, hvad du gør.
Leukæmi er en meget alvorlig sygdom.
Du afviser en blodtransfusion, som kan redde dit liv.
Nogle mener, du er blevet påvirket af dine forældre og de ældste.
Andre mener, at du er meget begavet, og at vi skal lade dig bestemme selv.
Skal vi lade dig tage dit eget liv?
- Det skal jeg afgøre. - Jeg mener, det er mit valg.
- Det er loven ikke enig i. - Loven er latterlig.
Det siger man.
Men lad os overveje de praktiske omstændigheder.
Med en transfusion kan lægen tilføje to midler til din behandling, -
- og du vil have en god chance for at blive rask.
Uden en transfusion kan du dø. Forstår du det?
Men hvad hvis du overlever med mén?
Du kan miste synet, få hjerneskade og nyresvigt.
Vil det behage Gud?
Hvis De ikke tror på Gud, kan De ikke tale om, hvad der behager Ham.
Det har jeg ikke sagt. Jeg skal vide, om du har gennemtænkt det.
Blind eller mentalt handicappet eller begge dele resten af livet.
Er du klar til det?
Det ville jeg hade... Det ville jeg hade.
Men jeg ville acceptere det.
Vent.
Undskyld.
Hør nu godt efter, hvad hun siger.
- Hej, Adam. Stegt kylling. - Ud.
Du kan godt gå.
Har De børn, høje dommer?
Nej, desværre ikke. Gid...
Jeg havde altid for travlt. Juraen kan overtage ens liv.
- Måske kan De stadig nå det. - Det tror jeg ikke.
Fortæl mig med dine egne ord, -
- hvorfor du ikke vil have en blodtransfusion.
- Fordi det er forkert. - Fortsæt.
- Gud har sagt, at det er forkert. - Hvorfor er det forkert?
Hvorfor er noget forkert? Det ved vi bare.
Mord, tortur, løgn, utroskab.
Hvordan ved vi det?
Det ved vi i vores hjerte. Det har Gud anbragt der.
Så selvom vi får brugbare oplysninger ved at torturere en terrorist, -
-så ved vi, at det er forkert.
- Svarer blodtransfusion til tortur? - Begge dele er forkert.
Gid De forstod det. Blod er ikke kun noget biologisk eller et symbol.
Det er selve livet.
Det er vores essens.
Vi lever i Guds sandhed og må ikke blande blod med andre.
Det er en enkel leveregel.
Vi påtvinger ikke andre det.
Vi vil bare leve vores liv i sandheden, som vi opfatter den.
Som vi kender den.
Tak, Adam.
Hvad ville du synes, hvis jeg gav hospitalet lov til en transfusion?
Jeg ville synes, at De var nævenyttig.
- Nej, De må ikke gå endnu. - Jeg skal tilbage til retten, Adam.
Vent, til Donna kommer med min aftensmad.
Vil du fortælle mig om din guitar, inden jeg går? Den er smuk.
- Det var min bedstefars. - Den ser godt brugt ud.
Ved De hvad? Jeg har spillet i fire uger og kan allerede ti sange.
Det her er den sværeste.
Nej, det skal være et C. Dér.
Nå ja.
Sådan der.
på min brede skulder
lagde hun sin snehvide hånd
hun bad mig tage let på livet
som græsset vokser på gårde
men jeg var ung og uforstandig
og nu er jeg fuld af tårer
- Det er flot på fire uger. - Jeg vidste ikke, der var en tekst.
Det er den berømte digter Yeats.
Jeg elsker den. Lad os spille det hele.
Du skal spise, og jeg skal i retten.
Vil De ikke nok blive lidt længere?
- "Hun bad mig tage let på livet." - Må jeg få Deres e-mail-adresse?
Farvel, Adam.
Kommer De igen?
Jeg er bundet af børneforsorgsloven og påbuddet i dens første linjer.
"Retten skal først og fremmest tage hensyn til barnets tarv."
Hvis han bliver rask, er denne unge mands tarv bedst tjent-
- ved hans læselyst og nyfundne glæde ved at spille guitar.
Ved at bruge sin livlige intelligens-
- og udtrykke sin muntre, kærlige natur-
- og ved alt det liv og al den kærlighed, han har i vente.
Jeg mener, at han, hans forældre og hans kirkes ældste-
- har truffet en beslutning, der truer hans tarv.
Han må beskyttes mod sin religion og mod sig selv.
I min kendelse er hans liv mere dyrebart end hans værdighed.
Min erklæring lyder som følger:
Hospitalet har tilladelse til at give den nødvendige behandling.
Herunder blodtransfusion.
Er affæren slut?
Måske.
Det vigtigste er, at jeg elsker dig.
- Du har kneppet hende. - Ja.
Hvis det var en fejl, så er det her det også...
- Du må sove i gæsteværelset. - Det går ikke.
Vi er nødt til at snakke sammen.
Undskyld, det har været en lang dag.
- Onkel Jack! - Hej med jer!
Jeg henter dem ved titiden i morgen. Opfør jer ordentligt, piger.
Sally og Maisie, er I klar til at have det sjovt? Så går vi.
Hun holder sig til dig hele tiden.
Hvad hvis hun skulle fange dig? Ville du så stadig følge efter hende?
Prøv at fange mig.
Hej, Michael. Det er Fiona Maye. Fik du min besked?
Nej, jeg mente det. Jeg har brug for en advokat.
"Næste morgen vågnede den tiårige Peter Fortune-
- og var blevet forvandlet til et kæmpe menneske.
En voksen. Han prøvede at bevæge ..."
Onkel Jack? Hvorfor sover du i stuen?
Fordi han snorker. Tante Fi smider ham ud.
- Vores far snorker. - Selvfølgelig. De er brødre.
Ja, jeg snorker højt.
"Han havde spist for meget, for hans mave var spændt, -
- og han havde talt for meget, for hans hals var øm."
Jeg stopper der og slukker lyset, men jeg lader natlampen være tændt.
Ikke noget med at hoppe i sengen. Måske vågner I også op og er kæmper.
- Godnat. - Godnat, onkel Jack.
- Skal vi snakke sammen? - Nej.
Du har ringet til Fiona Maye. Læg en besked.
Det er Adam Henry.
Det var ikke svært at få fat i Deres nummer.
Jeg er blevet udskrevet, og det er skønt at høre Deres rolige stemme.
Jeg var vild med, da vi spillede "Salley Gardens" sammen.
Jeg læser digtet hver dag.
Jeg kan åbenbart godt lide at være ung og uforstandig.
Men var det ikke for Dem, ville jeg være død.
Det er mig igen. Adam Henry.
Jeg har nogle fjollede dagdrømme, -
- hvor vi sejler jorden rundt med kahytter ved siden af hinanden.
Vi går på dækket og snakker hele dagen.
Og jeg læser Yeats.
Han vil forsvare det godt. Tony er problemet.
Han kommer til mødet. Bare begynd uden mig.
Det er mig igen. Adam Henry.
Jeg har nogle fjollede dagdrømme.
Stakkels knægt. Han har mistet Jehova og fundet dig.
- Send ham en besked. - Jeg kan ikke opmuntre ham.
- Det er ikke professionelt. - Selvfølgelig ikke.
Godt, jeg er...
Jeg er bange...
...for mig selv.
Hvad med et ekstranummer, hvis de ønsker det?
Vi spillede "My Funny Valentine" for et par år siden. Jeg glemte teksten.
Godt.
Jamen dog, en stalker.
Det er ikke noget skummelt. Jeg vil ikke chikanere Dem.
Jeg troede ikke, De ville genkende mig.
- Hvordan fik du fat i mit nummer? - Det er ikke svært.
Det føles, som om mit hoved er eksploderet, -
- og der kommer alt muligt ud, så jeg ville bare give Dem det her.
- Det går ikke. - Vil De ikke nok?
Det er bare digte, jeg har skrevet, og breve, jeg aldrig fik sendt, -
- og tanker om... om forskellige ting.
Du ser meget stærkere ud. Hvordan har du haft det?
Jeg har skændtes meget med mine forældre. Det går okay i skolen.
Nogle gange får jeg det dårligt ved tanken om fremmed blod i mig.
Ligesom at drikke en andens spyt.
- Du er i live. - Ja, men jeg ville...
Jeg har så mange spørgsmål. Kan vi snakke sammen?
Der er noget, du er nødt til at forstå.
Din sag er slut for mig. Jeg har nye sager.
Alle mulige triste sager. Og du har fået dit liv tilbage.
Det hele ligger foran dig. Jeg er sikker på, du vil klare dig godt.
Men du må love, at du ikke ringer, skriver eller følger efter mig igen.
Din fremtid venter, og du vil få det sjovt.
Det var det hele. Nu vil jeg se dig gå din vej.
Du blev set ved Mike Morrows kontor. En skilsmisse? Mener du det?
Uden at fortælle mig det?
Jeg håber, han sagde, at du overreagerede.
Måske er det på tide, at jeg begynder at overreagere.
Du er ekspert i familieproblemer, men opfører dig som et barn.
Du betalte gerne for din fornøjelse med min ulykke. Det var overraskende.
Det er mere end selvmedlidenhed. Hvad er meningen med din tavshed?
Hvad er meningen? Vågn nu op.
Jeg stoler ikke på dig længere.
Jeg forlod vores ægteskab i to dage.
Du forlod det for flere år siden.
Tænk lidt over det, mens du er væk.
Det er det sidste. Billetterne ligger i mappen, og så ses vi i Newcastle.
Første stop på tingrejsen. Det er vist Deres yndlingsby.
Jeg havde familie der. Det eneste sted, jeg har følt mig vild og fri.
Har du nogensinde følt dig vild og fri, Nigel?
Nej, aldrig. Gudskelov. Det ville jeg være håbløs til.
Høje dommer. Jeg har så mange spørgsmål.
Hvorfor er Yeats en god digter?
Det ved vi bare, men hvordan?
Hvad er skønhed i et digt?
Det er mere end smukke lyde, og det må udtrykke noget sandt.
Hvorfor er der to kryds i vores vidunderlige sang?
Jeg forstår ikke kryds og toner med b for.
De fortalte mig aldrig, hvad De troede på.
Det er garanteret ikke Gud. Men hvad så?
Og mig? Jeg ved det ikke længere.
Nogle gange tænker jeg, at jeg er voksen nu.
Jeg ved, at sygdommen vil vende tilbage. Og så...
Vi ankommer snart til Newcastle. Husk alle personlige ejendele.
Vi glæder os til at se Dem igen i fremtiden.
- Tak. - Hej.
En sag om omsorgssvigt. Moderen er uegnet.
To børn i plejefamilie med håb om adoption.
Kære Fiona. Velkommen til Newcastle.
Vores High Sheriff, John Baker.
Vi spiser middag sammen i aften. Indkvarteringen halter desværre lidt.
John vil gerne komme i morgen, hvis der er noget interessant.
Meget gerne. Jeg kan desværre kun byde på to forsømte børn.
Dem skal jeg nok tage.
- Fiona. - Caradoc.
- Har du ikke inviteret nogen? - Nej, det havde jeg helt glemt.
Udmærket. Nu skal jeg præsentere dig for hele banden.
Du har mødt John Baker. Paul Rothman har et fiberoptikfirma.
James MacLeish. Er du en bureaukrat?
Han arbejder med kystsikring. Dommer Fiona Maye.
Goddag. Jeg tager det samme som alle andre.
- Skål. - På Deres helbred.
Vi kunne i stedet lade havet oversvømme markerne-
- og vende tilbage til marsk med kompensation til bønderne.
Høje dommer, Deres sekretær vil tale med Dem.
I må have mig undskyldt. Der er åbenbart sket noget.
Jeg fryser. Kan vi få varme på derinde?
De må hellere komme med. Denne vej.
Det er Jehovas Vidne-drengen.
Kan De huske ham fra blodtransfusionssagen?
Ja.
Han er fulgt efter Dem. De ville sende ham væk...
Tak, jeg skal nok tage mig af det. Vi skal have varme på herinde.
- Det må De meget undskylde. - Så står vi her igen.
- Hvordan fandt du mig? - Ved hjælp af internettet.
Jeg fulgte efter Dem til stationen. Det må De meget undskylde.
- Ved dine forældre, hvor du er? - Jeg er 18 år.
Jeg er ligeglad. De vil være bekymrede for dig.
Godt. Jeg ved, her er en stikkontakt et sted.
- Sæt dig ned. - Her er den.
- Sådan. - Tak.
Jeg er lige udenfor.
Jeg kom op at skændes med min far i aftes. Det voldsomste indtil nu.
Og så gik jeg bare min vej.
Jeg skrev til min mor i aftes.
Skriv, at du er i Newcastle, og så snakker vi sammen.
- Men det er fuldstændig... - Gør det nu.
Bør jeg være bange? Stalker du mig?
Nej, det er ikke sådan. Jeg læste Deres kendelse.
De ville redde mig fra min religion og mig selv.
Det lykkedes. Jeg er reddet.
Hvad vil du?
Jeg er ikke den, jeg var før.
Da De besøgte mig, var jeg virkelig klar til at dø.
Tænk, at De ville spilde Deres tid på mig. Jeg var et kæmpe fjols.
- Du virkede meget oprigtig. - Et oprigtigt fjols.
Jeg følte mig så ædel, da jeg afviste behandling.
Ingen kunne forstå min dybsindighed. Jeg var helt oppe at køre.
Jeg tænkte på den video, jeg ville optage på min telefon.
Ligesom selvmordsbombere. Den ville blive vist i nyhederne.
Jeg kunne græde ved tanken om min begravelse.
Alle ville elske mig og græde over det offer, jeg havde bragt.
- Sikke et fjols. - Hvor var Gud?
Han var bag det hele.
Jeg adlød hans ord og levede i sandheden.
Men det handlede ikke kun om ham.
- Det var et eventyr, min smukke død. - Det var snarere teenagefølelser.
Hvis jeg ikke var Jehovas Vidne, var det ikke sket.
- Har du mistet troen? - Nej. Eller måske.
Når man afviser Jehovas Vidner, kan man lige så godt afvise alt.
Hvorfor erstatte en tandfe med en anden?
Dit hoved er godt nok eksploderet.
Jeg kan spille et stykke af Bach.
Jeg har læst alt af Yeats. Jeg er med i et skuespil.
"Alt det liv og al den kærlighed, jeg har i vente." Det skrev De.
Ja, Adam. Jeg spørger dig igen. Hvad vil du?
- Takke Dem. - Det kan gøres på nemmere vis.
Da De besøgte mig, var det noget af det bedste, der er hændt mig.
Det er Deres måde at lytte og tænke på.
Jeg så Dem tænke.
Hvorfor er du her?
Når De hører det, vil De synes, det er dumt.
Men sig, at De vil overveje det.
Jeg vil gerne bo hos Dem.
Jeg kunne lave husarbejde.
De kunne give mig litteraturlister over det, jeg skulle vide.
Jeg ville ikke være i vejen for Dem og Deres mand.
Jeg kunne være logerende og betale husleje.
Vent her.
- Din taxi kommer om fem minutter. - Det må De ikke gøre!
Mine forældre var der, da jeg fik blodet.
Jeg så dem holde om hinanden og hulke.
De havde tabt sagen trods deres store indsats.
Men så gik det op for mig, at de græd af glæde, -
- for de ønskede, at jeg overlevede, men det havde de aldrig sagt.
Det handlede slet ikke om Gud. Jeg følte mig snydt.
At jeg havde været virkelig dum. Det hele var fup.
Jeg har undersøgt det.
Retten lader altid hospitalet give mindreårige en blodtransfusion.
Det vidste De. De vidste, hvad De ville gøre.
Børn får ikke lov at dø på grund af religion.
Så hvad lavede De ved min sengekant?
Hvorfor kom De og forstyrrede mig og sang sammen med mig?
Hvorfor prøvede De at komme mig nær og stille mig spørgsmål?
Jeg bad Dem ikke komme. De skulle bare godkende det.
Så De kan ikke bare sende mig væk.
De er ikke for fin til at forklare, for det har jeg ret til at vide.
Hvad ville De mig?
Hvis mine forældre elskede mig...
- Så er taxien her. - Tak.
Min sekretær følger dig til stationen og sætter dig på toget til London.
Til stationen.
Hvis De elskede Deres eneste søn, hvorfor ville De så lade ham dø?
Jeg er ked af det.
Så kører vi.
Farvel, Adam.
Jeg, Christine Samantha Delancy, sværger ved den almægtige Gud, -
- at jeg oprigtigt vil tjene vores regent, dronning Elizabeth II.
Jeg vil gøre ret og skel for alle ifølge dette riges love og skikke-
- uden frygt eller gunst, hengivenhed eller nag.
Jeg fandt din Bibel og alle folderne i entréen.
- Jeg vil ikke have dem på værelset. - Du har ikke klædt om. Far venter.
- Vi kommer for sent. Kom nu. - Jeg bliver her.
Han vil ikke have Bibelen herinde.
- Hvad er der? - Ikke noget.
- Så tag dit jakkesæt på. - Jeg bliver her.
- Er alt i orden? - Jeg har det fint.
- Kan du ikke få vejret? - Jeg har det fint.
- Hvad er der så i vejen? - Det er ganske enkelt.
Jeg tager aldrig med i rigssalen igen.
I ville have, jeg skulle dø. En del af mig er død.
- Undskyld. - Det gør ikke noget. Du er smuk.
Jeg giver ikke op.
Tak.
- Godaften, Jim. - Godaften, høje dommer.
Hej, Fiona. Knæk og bræk. Jack, et latinsk motto til en friskole.
- Jeg henter noget at drikke. - "Alle børn er genier". Det er løgn.
- Held og lykke. - Tak.
Du skal høre Mountjoys anklageskrift.
- Rufferi, kokain, ludere... - Du mener sexarbejdere.
- Transvestisme. Der er det hele. - Hvad med blasfemi?
Du skal møde Toby Marlowe. En fremragende advokat.
- Han er min nevø. - Hvad er dit speciale?
- Straffe... - Strafferet? Godt.
- Held og lykke. - Vi kræver retfærdighed.
- Mændene får alt arbejdet. - Vi sulter ihjel.
Og mænd er nytteløse. Det er videnskabeligt bevist.
Det har jeg hørt. Hold det for jer selv.
Fiona.
Jaså?
Ærede dommere og gæster, julerevyen begynder nu.
Jehovas Vidne-drengen Adam Henry er alvorligt syg igen.
Han er på St. David's Hospice og afviser behandling og forældrene.
Han overlever måske ikke natten.
Er alt i orden? Hvor er dine noder?
Tag mit ekstra eksemplar. Lad os komme i gang.
Alt i orden?
- Mark Berner! Maestro! - Tak.
Mange tak. Vi er så hovmodige, at vi har et par ekstranumre.
Da det ikke er den 14. februar, spiller vi "My Funny Valentine".
Fiona, det er den forkerte. Den har jeg ikke teksten til.
nede ved Salley Gardens
mødtes jeg med min hjertenskær
hun gik i Salley Gardens
på små snehvide tæer
hun bad mig tage let på kærligheden
som bladene vokser på træet tæt
men jeg var ung og uforstandig
og gav hende ej ret
på en mark nede ved floden
stod jeg med min hjertenskær
og på min brede skulder
- Det var meget smukt, høje dommer. - Tak.
Tak, Jim.
Taxi.
Til St. David's Hospice i Camberwell.
Adam Henry?
Adam.
Adam, det er Fiona Maye.
Adam...
Husk alt det liv og al den kærlighed...
...og poesi...
Vi kunne sejle jorden rundt om bord på det skib...
...og tale om, hvorfor nogle...
...sange er så...
Adam.
Det er mit valg...
Høje dommer...
"De fortalte mig aldrig, hvad De troede på.
Det er garanteret ikke Gud. Jeg ved det ikke længere.
Nogle gange tænker jeg, at jeg er voksen nu.
Jeg ved, at sygdommen vil vende tilbage. Og så...
...kan jeg blive fri."
Fri.
Fiona?
Fi?
Du er drivvåd.
Fi.
Hvad er der sket?
Hvad er der?
Kom nu. Selv dommer Maye må forklare sig nogle gange.
Fortæl mig det nu, skat.
Jeg hørte om en ung mand.
- Og hvad så? - Fra Jehovas Vidne-sagen.
- Hvad for en? - Den, der var i alle aviserne.
Det kan jeg ikke huske.
Han lå på hospitalet, og jeg forlod retten og besøgte ham.
- Er det ikke usædvanligt? - Jo, det var meget usædvanligt.
Og hvad så?
En meget besynderlig og smuk ung mand, som var alvorligt syg.
Vi...
...sang en sang sammen.
Han fulgte efter mig til Newcastle.
Han gik gennem et uvejr for at finde mig.
Han ville sejle verden rundt med mig.
Han ville bo hos os.
Hos os?
Han troede, at jeg kunne ændre hans liv-
-og besvare alle hans spørgsmål.
Han fantaserede bare, men jeg...
Jeg troede, jeg var venlig.
Jeg skulle have...
Han kunne ikke forstå, hvorfor hans forældre...
Deres eneste søn.
Hvad er der sket? Hvad hedder han? Hvor er han?
Han hedder Adam.
Jeg fik at vide i aften, at kræften er vendt tilbage.
Han skal have en blodtransfusion, og det har han afvist.
Han er 18 år. Hospitalet kan ikke gøre noget.
Han har afvist det. Hans lunger fyldes med blod, og han er ved at dø.
Han dør for sin tro.
- Var du forelsket i ham, Fiona? - Åh, Jack.
Han var kun et barn.
En dreng.
En dejlig dreng.
Det skal nok gå.
Jeg har set på dig, mens du sov.
Tak.
Jack, han...
- Det er så meningsløst. - Ja.
- Jeg var ond mod ham. - Nej.
Det ved du ikke.
Så fortæl mig det hele.
Vil du stadig elske mig?
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2018